NA MOTIVY ROMÁNU WILLIAMA LANDAYE
NEJHORŠÍ BOLEST
MÍRNÁ BOLEST
ŽÁDNÁ BOLEST
Dámy a pánové, než začneme,
musím vám připomenout, že řízení před velkou porotou není soudní přelíčení.
Jak vidíte, není tu s námi soudce ani obhájci.
Jedná se o vyšetřovací proces, po jehož skončení
rozhodnete o tom, zda jsem vám poskytl
dostatek důkazů na podání obžaloby.
SOUDNÍ SÍNĚ
Pokud ano, postoupím případ k Nejvyššímu soudu.
Pokud však rozhodnete proti,
případ končí tady a dnes.
Uveďte prosím své jméno do záznamu.
Máte uvést své jméno.
Andrew Stephen Barber.
Nahlas, prosím.
Andrew Stephen Barber.
Jaké je vaše povolání?
Deset let jsem byl zástupcem okresního prokurátora.
„Byl“?
Takže už nepracujete jako žalobce okresu Middlesex, je to tak?
Ano. To je pravda.
Pane Barbere...
Andy.
Předpokládám, že si jste vědom práv podle pátého dodatku?
V to doufám.
A vzdal jste se jich, je to tak?
Jsem tady, ne?
Nemyslíte, že vzhledem k okolnostem je to trochu neobvyklé?
Nemám v rukávu žádná esa, pokud vám jde o tohle.
- To nikdo nenaznačoval. - Ale naznačoval. Já bych to udělal.
Jsem tady, protože věřím v systém a chci, aby pravda vyšla najevo.
Tak tedy začneme s tou pravdou.
Rád bych citoval článek z Boston Globe,
který vyšel před několika týdny.
„Dostali se do národních zpráv,
stali se senzací pro posluchače rádia a čtenáře bulvárních plátků,
předmětem oblíbeného podcastu,
stovek úvodníků a nespočtu článků.
Snadno se tedy zapomene, že před necelým rokem
byl jejich život stejně obyčejný a všední jako ten náš.
Existuje něco jako dokonalá rodina? Jistěže ne.
Ale rodina Barberových byla šťastná rodina,
a pokud byla něčím opravdu jedinečná, pak právě tímhle.“
Zajímá mě, jestli souhlasíte.
Je to trefný popis vaší rodiny
to ráno, kdy byl Ben Rifkin zavražděn?
„Šťastná“?
Ano.
O DESET MĚSÍCŮ DŘÍVE
Hej. No tak. Budíček.
No tak. Vstávat.
Jakeu? Chci vidět tvé oči.
Tak jo. Nedáváš mi na výběr.
Poslední šance.
- Jsem vzhůru. - Tak se mi to líbí!
Dobré ráno.
Vyzkoušíš mě ze slovíček? Dneska píšeme test.
- Dobré ráno i tobě. - Dobré, mami.
Chceš svézt, nebo půjdeš pěšky?
Ne, půjdu pěšky. Koupilas vafle?
Pokud jsi je připsal na seznam, tak jo. „Prozíravý.“
„Vyzná se v něčem.“ Nejsou tady.
- Byly na seznamu? - Ano.
Pak tam jsou. „Zběžný.“
„Letmý a nedbalý.“ Nevidím je.
Druhá police vedle hrášku. „Krátkozraký.“
Říkám, že tu ne...
- „Krátkozraký.“ - „Má omezený pohled.“
Jak sis zaběhala?
- „Vzpurný.“ - Sakra.
Test ze slovíček.
Hodíš mi tam taky jednu?
„Vzpurný.“ Nevím.
- „Pohrdá autoritou.“ - Určitě? Ukaž.
- Tak to tu stojí. - Kudy jsi běžela?
Po Boylstonově. Nechala jsem se unést tím historickým podcastem.
Líbil by se ti.
- Poslechnu si ho. - Neposlechneš.
Zase mi psala Claudia Hoffmanová.
Kdo?
Lizzyina sestra. Ta z cestovky.
- No jo. Mexiko. - Jo.
Co je s Mexikem?
Uvažujeme, že tam vyrazíme na Vánoce. My tři. Co ty na to?
Bezva.
- Mohl bys mít větší radost. - Mám.
To řekni svému výrazu.
Tvoje oblíbená fráze.
Má pravdu.
Hele, musíme se rozhodnout.
Pojedeme?
Jake je tím očividně nadšený.
Je radostí bez sebe.
Nechci mu zlomit srdce.
Co bychom to byli za rodiče?
Moc vtipný.
- Takže jedeme? - Za mě ano. Souhlasím s Mexikem.
Bezva. Zavolám jí.
Mám ranní poradu, skočím do sprchy.
Dobře.
- Dozkoušíš ho? - Jo.
- Ahoj, zlato. - Ahoj.
„Flegmatický.“
KOMUNITA RODIN RODINA KOMUNIT
Uvidíme se pak, ano?
Ctihodnosti, nechte mě to vysvětlit.
Budete mít příležitost v předběžném líčení, pane Molloyi.
Obvinění z šíření látky třídy A.
To je blbost.
Kauce se stanovuje na 1 000 dolarů v hotovosti nebo 10 000 pod podmínkou.
No tak. To jako vážně?
- Děkuji, Ctihodnosti. - Za co jí děkujete?
Předběžné jednání je naplánováno na 24. květen.
Další.
Prosím.
Spis číslo 17-2832, Commonwealth vs. William J. Moore.
Obvinění z ublížení na zdraví.
Je obhájce pana Moorea přítomen?
Dobré ráno.
Commonwealth?
Ctihodnosti, obávám se, že musíme trvat na odročení,
protože jsme nebyli schopni vyslechnout důležitou svědkyni.
Tento soud vám povolil odročení už před čtyřmi měsíci.
Ano, Ctihodnosti, ale tuto svědkyni je těžké najít.
Nechci zabíhat do detailů, ale souvisí to s jejím životním stylem.
Provozuje eskortní služby,
jako její kamarádka, kterou měl obžalovaný týrat.
Protože to byl problém i minule, našel mi ji jeden policista.
Trvalo to jen jeden den.
Potvrdila výpověď své kamarádky ohledně napadení.
Také řekla, že obhájce ji už vyslechl.
Možná si zapomněl dělat poznámky.
- Ctihodnosti, pokud to smím... - Ne, nesmíte.
Odročení se zamítá. Líčení začne ode dneška za tři týdny.
Další.
Tak jo, za 15 minut máš zasedání
a pak schůzku s Lynn v její kanceláři.
Asi chce novinky z Willisova případu.
Tak to jsme dva. Bobby, už nemáte broskvový?
Je to možné. Podívám se vzadu.
Díky. Co kyčel?
Horší než včera, ale lepší než zítra.
Chtěl jsi poradu se soudcem Frenchem.
Prý má volno o půl třetí, pokud máš zájem.
Díky.
Ahoj.
Ach bože. Dobře. Kde?
Dobře. Jo, přijedu za tebou.
Děje se něco?
Máte štěstí. Jeden tam byl.
- Díky. - Co je?
Na dnešek všechno zruš.
To vypadá dobře. Výborně.
Pozor, až to budeš vyndávat. Nechceme nadělat binec.
Přesně to říkala.
Co je to? Co to namáčíš? To je...
Pozor. Škola je s okamžitou platností uzavřena.
Všichni studenti zůstanou ve třídách...
Dobře.
Vážení, neslyším hlášení.
Sem ke zdi, prosím. Posaďte se. Buďte tiše.
Opakuji. Škola je uzavřena.
Zprávy se šíří rychle.
- Jo. Bude tu hotový poprask. - Jo.
Jdeme.
Ona našla tělo?
A batoh, podle něj ho identifikovali.
Jmenuje se Benjamin Rifkin, 14 let, tři bodné rány do hrudi.
A kruci.
Chodí do stejného ročníku Archerovy jako Jacob. Chudáci rodiče.
Takže je znáš.
Moc dobře ne.
Jdeme.
Podle lékaře zemřel necelou hodinu předtím, než ho našli.
Ubodán byl nejspíš na stezce nebo poblíž.
- Na zemi je spousta krve. - Hej.
V pořádku. Detektiv Duffyová patří k nám.
Pusť je. Co je to s tebou?
Promiň, Duffyová. Bylo to mizerný ráno.
Není nic horšího než smrt dítěte.
Domníváme se, že k útoku došlo tamhle,
pak upadl nebo ho někdo shodil ze svahu.
Vypadá to, že pachatel se nesnažil tělo ukrýt.
Tudy. Pozor, kam šlapete.
Ta žena říkala, že ležel tváří dolů.
Myslela si, že je mu zle, tak ho obrátila,
stačil jí jeden pohled a zpanikařila.
Odplazila se po čtyřech a utekla.
V podstatě zničila místo činu.
Pardon. Musím to vzít.
Jacobe. Jsi v pořádku?
Jo. Zavřeli školu, ale nikdo neví proč.
Já vím, je to...
Teď o tom nemůžu mluvit, ano?
Řiď se pokyny učitelů.
Jo, ale ty víš proč. Řádí tu nějakej šílenej střelec?
Ne, nic takového. Jsi v bezpečí, přísahám.
Jakeu?
Dobře.
Tati?
Jo.
Copak je?
Nic.
Určitě?
Jo.
Tak jo, už musím jít. Ale uvidíme se doma.
Mám tě moc rád.
- Dobře. Já tebe taky. - Ahoj.
Nikdo v parku nic neslyšel ani neviděl?
Pořád se vyptáváme.
Když najdeme jeho mobil, zjistíme jeho trasu.
- Nenašli jste jeho mobil? - Neměl ho v batohu ani u sebe.
Pachatel mu ho možná sebral.
A co zbraň?
Zatím nic. Park má dobrých 65 akrů.
To je jako jehla v kupce sena.
„Děti jsou živá poselství poslaná do doby, kterou nepoznáme.“
Tento citát Johna F. Kennedyho
mluví přímo o naší práci tady v Children's Cottage,
kde je naším posláním pečovat o ty, kteří to potřebují nejvíc:
zneužívané, zanedbávané a traumatizované děti z Bostonu a okolí.
Náš areál neposkytuje jen stabilitu a bezpečí...
- Stopni to na chvilku. - ...ale i podporu.
Nezním moc upjatě?
Zníš skvěle.
Jsi jen nervózní.
Jako bych četla dopravní hlášení.
Pardon, zbláznil se mi mobil.
Pokud ten galavečer chceme zahájit tímto videem, musí lidi zaujmout.
Zavřeli newtonské školy.
Zapni zprávy.
Archerova základní škola - UPOZORNĚNÍ
Hlásíme se živě z Cold Spring Parku,
kde bylo dnes ráno nalezeno tělo 14letého chlapce.
- Park zůstane uzavřen... - Panebože.
...až do odvolání, dokud neskončí vyšetřování.
Zlato, tady máma. Jsi v pořádku?
Policie obchází domy v okolí Cold Spring Parku v naději,
že najdou někoho, kdo dnes ráno v parku byl
a mohl si všimnout, jak oběť s někým mluví.
Policejní zdroj potvrdil,
že se dosud přihlásili dva svědci,
ale podezřelý je stále neznámý.
Policie zřídila anonymní linku pro každého, kdo park často navštěvuje,
pro případ, že si všiml něčeho podezřelého
nebo má o této tragédii jakékoli informace.
Mezitím vládne v této pevně semknuté komunitě napětí,
vzhledem k tomu, že se mezi nimi pohybuje vrah.
Tudy nemůžete. Otočte to.
Přišel domů s Derekem, takže jsme...
Jasně.
Jak je na tom Jennifer?
Ach bože. Chudáci děti.
Jo.
Toby říkala, že Robin připravuje jídlo na šivu, tak jí zavolám.
Zrovna přišel Andy.
Ty taky. Ahoj.
- To byla Karen? - Jo.
Kde je Jake?
Nahoře. Je tu Derek. Hrají v pokojíčku videohry.
Už jsi s ním mluvila?
Ne, když je tu Derek.
Promluvíme s ním později.
Teď jsem byl u Rifkinových.
Panebože.
Neumím si to ani představit.
Bylo to...
Až tak zlé?
Horší.
Máš tušení, kdo to mohl udělat?
Ještě ne.
Říkals, že jste našli otisk prstu.
Jo, částečný. Zatím žádná shoda.
Jak se to vůbec mohlo stát?
Nedokážu to pochopit. Ten park je odsud dva bloky.
Jacob už tamtudy nikdy do školy nepůjde.
Potřebuju pomoc!
Na co čekáš?
Zabijí mě.
Říkals, že ho máš.
- Jo. Vidím ho. - Tamhle! Nalevo.
Dereku, máš tu tátu.
Dobře.
Zmizte odsud!
Běžte!
- Zatím, Jakeu. - Čau.
Díky, že jsem tu mohl být.
Kdykoli.
- Jsi v pořádku? - Asi jo.
Pozdravuj od nás rodiče, ano?
Jo.
Ahoj, kamaráde. Chtěli jsme si s tebou promluvit.
Jasně.
Jen nás zajímá, jak ti je,
jak se cítíš ohledně toho, co se stalo Benovi.
Jsem v pohodě. Teda, je to divný.
Ale nebyli jsme si blízcí nebo tak.
I tak to musí být děsivé, když víš, že byl někdo zavražděn.
Někdo tvého věku.
Asi jo. Jo, trochu.
Chodili jste spolu do třídy, ne?
Jo, na matiku.
Byl to hodný kluk?
Ben? Byl v pohodě.
Jen v pohodě?
No, nechci být hnusnej nebo tak,
ale byl namyšlenej.
Moc si o sobě myslel.
A měl proč?
Některým to tak připadalo. Holkám se líbil.
Chceme, abys věděl, že tu jsme pro tebe.
Můžeš se nám se vším svěřit.
Už se stalo.
Jak jsem řekl, moc jsme se neznali.
Ale jsem v pohodě. Vážně.
Dobře.
- Máme tě rádi. - Já vás taky.
Kdyby sis to rozmyslel...
Já vím. Díky.
- Večeře za půl hodiny. - Dobře.
Můžu se přiznat k něčemu hroznému?
Celý večer jsem si říkala: „Díkybohu.
Díkybohu že to nebyl můj syn.“
Věř mi, to si říkal každý.
Asi bych nepřežila, kdybych ho ztratila.
Pamatuješ, když byl Jacob malý? Na váš zvyk před spaním?
Vždycky ses zeptal: „Jak moc má táta Jacoba rád?“
- A on odpověděl: „Až moc.“ - „Až moc.“
Za čtyři roky půjde na vejšku.
- Panebože. - Není to šílený?
Ani na to nechci pomyslet.
Mrzí tě někdy, žes nepoznal svého otce?
Ani ne.
Občas když jsem byl mladší.
Z toho, co mi máma vyprávěla, jsem o moc nepřišel.
Měli bychom se prospat.
Já vím.
Ráda si s tebou povídám.
Miluju tě.
Já tebe taky.
Podívej se na mě!
ARCHEROVA ZÁKLADNÍ ŠKOLA
Díky, mami.
- Ahoj, zlato. - Ahoj.
Mám tě ráda.
Sejdeme se ve třídě.
OKRESNÍ PROKURÁTOR MIDDLESEX
Posaď se.
Já myslel, že tiskovka se vydařila.
Chtějí odpovědi, Andy. Stejně jako rodiče toho chlapce.
Jo, to já taky. Víš stejně jako já...
- Přizvala jsem Neala. - Andy.
Nejde o žádnou léčku.
Jen si nemyslím, že by ses tím případem měl zabývat ty.
Znáš rodiče, tvůj syn chodí na stejnou školu...
Sotva ty rodiče známe.
Budu hádat, tady Rasputin se toho chce ujmout.
Neal má oprávněné obavy ze střetu zájmů.
A upřímně, já taky. Na dojmu záleží.
- Jo, voličům. - No tak.
- Promiň. - Je to otázka objektivity.
Sklapněte, Neale.
Stahuješ mě z případu?
Teď se jen ptám na tvůj názor.
Měl bych na tom dál dělat.
Kdyby mi víc záleželo na reputaci, asi bych to viděl jinak.
Ale na rozdíl od pana Logiudice neprahnu po tvé pozici.
Tak dost, Andy.
Chápu to. Prominentní případ, velký úspěch... To by byla změna.
Vy jste ale případ.
- Pánové. - Nijak jste nepokročili.
Jde to pomalu, protože tak to prostě chodí.
Neobviním někoho, jen abych to uzavřel.
Říkal jste, že na případ se musí tlačit.
To taky dělám.
Proč jste nevyslechl žádné z dětí?
Tohle není Dorchesterská střední. Tady jsme v Newtonu.
Každý detail je třeba projednat. Polovina rodičů jsou právníci.
Máme v plánu výslechy na celý den. Chceš poslat Neala? Jak je libo.
Vyjádřila jsem své obavy.
- Pokud tvrdíš, že žádný střet není... - Není.
Nechápu, jak o tom můžete rozhodovat vy.
Protože tak to chodí, Neale. Já o tom rozhoduju.
Pokud se mýlím, já budu ten, kdo bude stát před porotou a odnese to.
Dobře.
- Děkuju. - Jistě, Andy.
- Budu tě informovat. - Prosím.
Máme souhlas k odebrání otisků většiny dětí.
Začneme svědky s nejvyšší prioritou.
Benovými kamarády a dětmi, co chodí do školy přes Cold Spring Park.
Jsem poručík Duffyová ze státní policie.
A tohle je pan Barber.
Zástupce okresní prokurátorky. Vede tento případ.
Jste Jacobův táta, že jo?
Přesně tak.
Jak dobře jsi Bena znala? Byli jste kamarádi?
Jo, asi jo.
Pověz nám o něm.
Byl v pohodě.
Můžeš být konkrétnější?
Byl fajn.
Ještě něco?
Nevím. Ne, ani ne.
Napadá tě někdo, kdo by měl důvod Benovi ublížit?
Myslím, že ne.
A co někdo, s kým si Ben nerozuměl?
Nevím. Každý má někoho, koho nemá rád, ne?
Nejste táta Jacoba Barbera?
Nenapadá tě někdo, kdo by měl důvod Benovi ublížit?
- Ne. - Ne.
Ne.
Neřekl Ben něco, co by naznačovalo, že je v maléru?
V maléru?
V maléru? Jak?
Neřekl Ben něco, co by naznačovalo, že je v maléru?
Ne.
- Ne. - Ne.
Ne.
Choval se Ben jinak v tom týdnu, kdy se to stalo?
- Nevím. - Neřekl bych.
Nikdy se nezmínil, že by ho někdo sledoval nebo obtěžoval?
- Ne. - Nejste táta Jacoba Barbera?
Napadá tě ještě něco, co bychom měli vědět?
- Ne. - Ani ne.
- O Benovi? - O čemkoli.
Ne.
Díky, že sis s námi promluvila. Tady je moje vizitka.
Jsou na ní veškeré údaje, kdybys mi chtěla zavolat.
- Dobře. - Dobře.
Kdyby tě něco napadlo, i kdyby ti to připadalo zbytečné...
Kdybych něco zaslechla?
Přesně. Počkej, zaslechla jsi něco?
Ne.
Já jen... však víte.
Ne, nevíme.
Můžu už jít?
- Můžu už jít? - Můžu už jít?
Pak mi povíš, o co jsem přišla.
Chceš mi o Benovi říct ještě něco?
Jo, pošli to.
Dobře.
Máš naše vizitky.
Kdyby tě něco napadlo, kdykoli zavolej.
Policajt ve třídě říkal, že máte zvláštní linku.
Kdybychom chtěli něco říct anonymně nebo tak.
To je pravda.
- Chceš nám něco říct? - Ne, to já jen tak.
Znám vašeho syna, Jacoba.
Ano? Jste kamarádi?
Asi jo. Teda ne tak docela. Ale známe se.
Mluvil jste o tom s Jacobem?
O Benovi?
Proč se ptáš?
Sarah.
Musíš mít nějaký důvod.
Jen jsem se ptala. Vážně.
Kdyby tě něco napadlo...
Co je? Ty mě sleduješ?
Cos jim řekla?
Do toho ti nic není. Přijdu pozdě na hodinu.
Nejsme na tom o nic líp než včera.
Ty děti jsou jako mafiáni.
- Co je to? - To zrovna přišlo.
Leonard Patz. Pokus o zneužití mladistvého,
obscénnost, pokus o zneužití v jednání.
Je mu 36 let,
žije poblíž parku v tom komplexu Windsor.
- Jak to, že o něm nevíme? - Přistěhoval se loni. Nezaregistroval se.
Vytipovalo ho oddělení pro týrané děti.
- To je to „v jednání“. - Co provedl?
Ve veřejné knihovně sáhl dítěti do rozkroku.
Bylo mu 15, jen o rok víc než Benu Rifkinovi.
Osahával dítě a vyvázl s podmínkou?
Evidentně byly jisté pochybnosti o výpovědi toho kluka.
Měli bychom ho předvést.
Nezapomeň, že Ben Rifkin nejevil známky pohlavního zneužití.
Když toho chlapa předvoláme bez důkazů...
Jasně.
Vezme si právníka.
Vím, že jsi pod tlakem, ale jestli to zkazíš,
můžeš přijít o šanci s ním mluvit.
Vyspím se na to.
Chcete říct, že jste nepokročili?
To vůbec netvrdím.
Každý v této komunitě si zaslouží odpovědi.
Můj zástupce Andrew Barber prověřuje řadu stop.
Ujišťuju vás, že pachatel bude brzy zadržen.
To byla prokurátorka okresu Middlesex Lynn...
Není to Andy Barber?
Zástupce okresní...
Možná je něco nového.
- Andy. - Iane, ahoj.
Je to vážně hrůza.
To jo.
Jak to jde s případem? Co zatím víme?
Omluvíš mě na chvilku? Musím najít manželku.
- Máme podezřelého? - Promiň. Jen...
Toby.
Je tamhle. Stará se o matky.
Dylan říkal, že zřídili on-line komunitu.
- Ahoj, Andy. - Ahoj.
Už víte, kdo to udělal?
Něco nového v případu?
Jak to šlo s výslechy ve škole?
Promiň, promluvím si s Laurie.
- Omluvte nás na chvilku. - Jistě.
Co to děláš?
Máš tu auto?
Ne, přijela jsem s Toby. Myslela jsem, že mě s Jacobem vezmeš domů.
- Jacob je tu taky? - Jo, někde tu je.
Dobře. Poslyš, asi pojedu.
- Co? Teď jsi přijel. - Neměl jsem sem chodit.
Byla to chyba. Věř mi.
Dobře. Ale asi tu ještě chvíli zůstanu.
Toby mě může odvézt. Ty jeď s Jacobem.
Dobře.
- Uvidíme se. - Dobře.
Máma mě donutila vystrojit se.
Jo.
Máš hezký účes.
Děkuju. Kéž bych tu měla mobil...
Hej. Můžeme jet?
- Jo. Jasně. - Máš tu bundu?
Máma ji dala nahoru ke své.
Dobře. Najdu ji. Sejdeme se u vchodu.
Andy?
Myslel jsem, že jsi to ty.
Odpusť mi. Schovávám se tady.
Ne, to je...
Nechci tě rušit. Promiň.
Ne. Prosím. Pojď dál. Posaď se.
Posaď se.
Něco nového? Od včerejška?
Brzy budeme vědět víc. Všichni pracují bez přestávky.
Jeho pokoj jsem měl vždycky rád.
Joan sem nedokáže vkročit, ale já si nemůžu pomoct.
Jsem tu pořád.
Odkud jsi, Andy?
Z východního Hartfordu.
- Z Connecticutu? - Jo.
To je drsné místo, ne?
Může být.
S Joan jsme vyrůstali na předměstí Baltimoru.
Středoškolská láska.
To město se hodně podobalo tomuhle.
Možná proto jsme se sem přestěhovali.
Připadalo nám to povědomé.
Bezpečné.
Nudné, ale bezpečné.
Poslyš, Dane...
Omlouvám se. Já...
Jsem v koncích.
Hej. Máš k tomu důvod.
Nedokážu pochopit...
...proč to ten člověk udělal.
- Dane, podle mě není dobrý nápad... - Ne. Prosím.
Ben byl hodný.
Byl tak hodný.
Kdo k němu mohl cítit takovou nenávist?
Co ty lidi odlišuje?
To kdybych věděl.
Tvůj syn, Jacob... Viděl jsem ho ve městě.
Vypadá jako fajn kluk. Ty a Laurie jste na něj jistě pyšní.
To jsme.
Není nic, co bys pro něj neudělal, nic na světě, že?
Jo. Ano.
Dohodli jsme se. Žádný telefon, když řídím.
Připadám si jako šofér.
Promiň.
Máš hotové úkoly?
Jo. Máma mě donutila dočíst Kdo chytá v žitě.
I když to máme až na příští týden.
Co na to říkáš?
Bylo to dobrý.
- Víš, co znamená jeho jméno? - Čí? J. D. Salingera?
Ne, Holdena Caulfielda, kluka z té knihy.
Slečna Sprungová tvrdí, že je symbolické.
Jméno „Holden“ znamená „něco potlačovat“.
„Caul“ je označení pro lůno.
A „field“ je jako žitné pole z té básně.
O tom jsem nikdy nepřemýšlel.
Nevím. Vlastně je to trochu otravný.
Ve všech knihách, co nám zadává,
jsou metafory, přirovnání a symboly,
které máš dešifrovat. Ale koho to zajímá?
Ať jen vypráví příběh. Proč tam musí cpát nějaké šifry?
Ať řeknou, co mají na srdci.
Něco na tom bude.
Že jo? Nevím. Prostě mě to otravuje.
Ale v jednom má ta kniha pravdu. Většina lidí je falešných.
To si pamatuju.
Jako dneska večer.
Lidi ti dnes večer připadali falešní?
Někteří. Jo.
Hlavně děcka.
Netvrdím, že je to nevzalo,
ale chovají se tak, jak si myslí, že by měli.
Jak to viděli ve filmech nebo tak.
Víš, co myslím?
Jo, vím.
A nikdo je na to neupozorní, protože by vypadal jako vůl.
Dal sis tam něco k jídlu?
Něco málo jo.
Takže doktor mu dá takový ten...
Plastový kelímek s víčkem.
- Jako nádobu? - Jo.
Takže ten doktor mu dá nádobu a řekne:
„Přijďte zítra se vzorkem spermatu.“
- Kamaráde. - Stařeček jde domů
a druhý den přijde s prázdnou nádobou.
Stařeček řekne: „Poslyšte, doktore,
nejdřív jsem to zkoušel pravou rukou a nezabralo to.
Pak jsem to zkoušel levou a taky to nezabralo.
Manželka to zkoušela pravačkou a taky nic.“
- To jako fakt? - „Zkoušela to levačkou a nic.
Zavolala sousedku, ta to zkoušela pravou rukou
a ani to nezabralo.
Pak to zkusila levou rukou,
ale to zatracený víčko se nám nepodařilo sundat.“
- Tak jo. - Prosím.
- Děkuju. - Díky.
- Ten byl dobrý. - Dobrou chuť.
Ten byl dobrý. Dostals mě. To jsem nečekal.
Jsem vyčerpaná. Jdu nahoru.
- Dobře. - Ty?
Jo, za pár minut.
- Dobrou, zlato. - Dobrou.
Ahoj, vzbudil jsem tě.
Jo, dost.
Jo, chci ho předvolat.
TRESTNÍ REJSTŘÍK MASSACHUSETTS
JMÉNO: PATZ, LEONARD
Jo. Dobře. Díky, Duffyová.
PŘEDMĚT: BEN RIFKIN PODÍVEJ SE NA TOHLE.
Chybíš mi, Bene.
Škoda, že jsme neměli víc času
Ben byl nejlepší. Moc mě to mrzí
Drž hubu, Jacobe. Debile.
Běž do hajzlu a zhebni, Jacobe.
To je fakt hnus, Jacobe
Ben je mrtvý.
Proč mu píšete vzkazy? Děláte, jako byste byli nejlepší kámoši
ZOBRAZIT ODPOVĚDI
Jacobe, každý ví, žes to udělal ty.
Máš nůž. Viděl jsem ho.
Každý ví, žes to udělal ty.
Máš nůž.
Překlad titulků: Petra Kabeláčová